◄ 4521. menath ►
Brown-Driver-Briggs [מְנָת] noun feminine portion ( = מָנָה chiefly late; on form compare Ges§ 95n. Lag BN 81, 150); — construct מְנָ֫ת2Chronicles 31:3 5t.; Plural construct מְנָאוֺת Nehemiah 12:44; מְנָיוֺת Nehemiah 12:47; Nehemiah 13:10; — portion of king, for sacrifice, 2 Chronicles 31:3; priest 2 Chronicles 31:4; also Nehemiah 12:44 מְנָאוֺת הַתּוֺרָה ׳לַכּ; of Levites Nehemiah 13:10; of singers Nehemiah 12:47; figurative כּוֺסָם מְנָת Psalm 11:6 (of judgment of wicked), compare שֻׁעָלִים ׳מ Psalm 63:11; so מְנָֽתמִֿדַּיִךְ Jeremiah 13:25; portion of thy measure = thine allotted portion; read also מְנָתוֺ(הּֿׅ for מִנֶּ֑הוּ Psalm 68:24 (so Ol Dy Bi Che We); in good sense, מְנָת חֶלְקִי וְכוֺסִי ׳י Psalm 16:5 ׳י is the portion of my lot and my cup. Forms and Transliterations וּמְנָת֩ ומנת מְנָ֖ת מְנָ֣ת מְנָ֥ת מְנָא֣וֹת מְנָי֛וֹת מְנָי֥וֹת מנאות מניות מנת mə·nā·’ō·wṯ mə·nā·yō·wṯ mə·nāṯ mənā’ōwṯ menaot meNat mənāṯ menaYot mənāyōwṯ ū·mə·nāṯ umeNat ūmənāṯ Links Interlinear Greek • Interlinear Hebrew • Strong's Numbers • Englishman's Greek Concordance • Englishman's Hebrew Concordance • Parallel Texts