◄ 4300. metil ►
Brown-Driver-Briggs מְטִיל noun masculine wrought-metal rod (Aramaic (ᵑ7) מְטָל); — construct מְטִיל בַּרְזֶל Job 40:18 figurative of bones (גְּרָמִים) of hippopotamus ("" עֲצָמָיו אֲפִיקֵי נְחֻשָׁה). מַטְמוֺן see טמן. מַטָּע see נטע. [מַטְעָם], מַטִעַמִּים see טעם. מִטְמַּ֫חַת see טפח. Forms and Transliterations כִּמְטִ֥יל כמטיל kim·ṭîl kimTil kimṭîl Links Interlinear Greek • Interlinear Hebrew • Strong's Numbers • Englishman's Greek Concordance • Englishman's Hebrew Concordance • Parallel Texts