◄ 5550. solelah ►
Brown-Driver-Briggs סֹלְלָה noun feminine mound; — ׳ס 2 Samuel 20:15 7t.; סוֺלְלָה Daniel 11:15; plural סֹלְלוֺת Jeremiah 32:24; Jeremiah 33:4. — ׳שָׁפַךְ ס עַלהָֿעִיר cast up mound against the city , besieging it, 2 Kings 19:32 = Isaiah 37:33; Jeremiah 6:6; Ezekiel 4:2; Ezekiel 26:8; with אֶל 2 Samuel 20:15 (error for על); without על העיר Ezekiel 17:17; Ezekiel 21:17; Daniel 11:15 without verb Jeremiah 32:24; Jeremiah 33:4. Forms and Transliterations הַסֹּלְל֖וֹת הַסֹּלְל֗וֹת הסללות סֹֽלְלָ֑ה סֹֽלְלָ֔ה סֹֽלְלָה֙ סֹלְלָ֑ה סֹלְלָ֖ה סֹלְלָֽה׃ סֽוֹלֲלָ֔ה סוללה סללה סללה׃ has·sō·lə·lō·wṯ hassoleLot hassōləlōwṯ sō·lə·lāh sō·w·lă·lāh solaLah soleLah sōləlāh sōwlălāh Links Interlinear Greek • Interlinear Hebrew • Strong's Numbers • Englishman's Greek Concordance • Englishman's Hebrew Concordance • Parallel Texts